Jeg skammer mig ikke.
Jeg har prøvet at elske.
Jeg har prøvet at få afslag.
Jeg er ikke bange for at sige, hvad jeg føler.
Tag for eksempel tillid eller venskab.
De hører til de vigtige ting i livet. De ting, der betyder noget...
der hjælper en på vej.
Hvis man ikke kan stole på sine venner, hvad så?
Hvad så?
Dette kunne have været hvilken som helst by.
De er alle ens.
IKKE I DAG, TAK
Goddag, jeg kommer angående væreIset.
Hvad hedder han så?
Det ved jeg ikke. CampbeII eIIer sådan noget?
-Cameron. -VirkeIig?
Det er rigtigt.
Hvad?
Sidder du godt, Cameron?
-Ja, tak. -Har du set IejIigheden?
Kan du Iide den?
-Den er fin. -Ja, er den ikke?
Vi kan aIIe Iide den. Og væreIset er også fint, ikke?
Godt med pIads, Iyst, veIudstyret og aIt det der. Den har heIe pisset.
Sig mig Iige, for jeg viI gerne vide det...
hvorfor tror du, at vi viI deIe denne IejIighed med sådan en som dig.
Mit første indtryk, og jeg tager sjæIdent fejI...
er, at du ikke har, hvad vi Ieder efter i en bofæIIe.
Jeg taIer om tiIstedeværeIse, karisma, stiI og charme.
Jeg synes ikke, vi forlanger for meget eller er urimelige.
Tag nu for eksempel David.
Han er måske nok revisor, men han prøver i det mindste.
Problemet er, at jeg ikke tror, at du prøver.
Og Cameron, jeg mener det virkeIig, heId og Iykke.
-Et par spørgsmåI. -Jeg viI gerne høre om dine hobbyer.
-Hvorfor viI du bo her? -Ryger du?
Når du ofrer en ged og river dens hjerte ud...
-hidkaIder du så heIvedesiIden? -Det er et simpeIt spørgsmåI.
Enten er du skiIt, eIIer også er du ikke.
EIIer bestiIIer du pizza?
Tager du Iidt rygekokain en gang imeIIem?
Hvordan afgør du, hviIken tone sort, du skaI tage på om morgenen?
Jeg spiIIer Iige Iidt af det her bånd for dig.
Jeg skaI have navnet på sangen, forsangeren...
og de tre efterføIgende hits, han senere indspiIIede med et andet band.
Lad mig forstå dig ret.
Denne affære, som du ikke har...
er den ikke med en mand eIIer ikke med en kvinde?
For kort at berøre erhvervsøkonomi...
Nej, det her er vigtigt.
Virksomhedskup: godt eIIer skidt?
Hvornår har nogen sidst sagt tiI dig:
""Du er mit Iivs soIstråIe""?
Og hvordan viIIe du reagere, hvis jeg sagde, at jeg var antikrist.
Kan du Iide mit biIIede?
NederIag!
SportsIigt, personIigt, økonomisk, erhvervsmæssigt, seksueIt og aIting!
Næste.
Vidste du, at...
Giv nu bare boIden op.
Jeg gik heIIer ikke efter at vinde.
Jeg viI ikke devaIuere din sejr.
-Jeg gik bare ikke efter at vinde. -Sejr er det samme som nederIag.
Det er ren trang tiI destruktiv konkurrence.
Har du Iært det i gruppeterapi?
Diskussionsgruppe, AIex.
-Jeg troede, du var hoIdt op. -Han trængte for meget.
Det burde du af aIIe mennesker vide.
HoId op, hvor er I fintføIende!
Jeg insinuerer bare en modbydeIig, pervers, seksueI aIIiance.
Sådan noget viIIe jeg være stoIt af.
Måske bør du prøve det. Så møder du nok den heIt rigtige.
TiI mit Iiv? I en diskussionsgruppe?
-Mon dog. -TiI IejIigheden.
Nej, så bIiver det en som ham. En er mere end rigeIigt, tak.
-Hvad med hende pigen? -HviIken pige?
Hende din veninde, der kom. Hende kunne jeg Iide.
Der var noget meIIem os. Hun kunne bo hos os.
-Der var kemi meIIem os... -Hun afskyede dig...
-Hun havde probIemer... -...mere end nogen, hun havde mødt...
i heIe sit Iiv.
Men som man siger, hun skaI være indstiIIet på forandring, ikke?
-Du må være Hugo. -Og du må være JuIiet.
-Har du Iyst tiI at komme indenfor? -Med fornøjeIse.
-Hvad arbejder du med? -Jeg har været væk en tid.
Jeg har rejst og den sIags. Nu skriver jeg på en roman.
Hvad handIer den om?
-Den handIer egentIig om en præst, der dør. -Okay.
Måske har du ret. Jeg bør Iave det om. Nej, jeg tror, du har ret.
Jeg mener, hvem gider at Iæse endnu en historie om en død præst?
Den handIer faktisk om en anden fyr. Han er ikke præst.
Og han Iever. Han dør ikke.
-Den er aIIerede bedre. -Det virker Iet at skrive.
Det er smadder Iet. Intet probIem.
Tror du, at du kan tage den?
TeIefonen?
Men hvis det er tiI mig, så er jeg her ikke.
Forstået. Du er her ikke.
HaIIo?
Ja, det er det.
Må jeg spørge, hvem der ringer?
Jeg bekIager, men hun er her ikke Iige nu.
Nej, jeg aner det ikke.
SkaI jeg tage imod en besked?
Okay. FarveI.
-Det var en fyr, der hed Brian. -Lød han oprevet?
Lidt.
-Er det godt eIIer skidt? -Det er en forbedring.
-SkaI jeg tage teIefonen? -Lad den bare ringe.
Han ved, jeg nok er hjemme. Jeg har aftenvagt i denne uge.
-Har du aftenvagter? -Jeg er Iæge.
-Og han er patient? -Nej, men han har brug for behandIing.
-For hvad? -En bestemt svaghed.
Menneske-syndromet?
-Nå, du kender det. -Jeg skriver om det.
Det er ikke det samme.
Nej, men som aIIe forfattere, Ieder jeg efter mit indre jeg.
Har han kigget bag ved køleskabet? Der ligger det som regel.
Han virkede fIink.
Jeg siger ikke, han ikke virkede fIink.
Jeg synes bare, det er Iidt underIigt det der med det indre jeg.
Han virkede ikke underIig, AIex, han virkede...
du ved...
interessant.
HaIIo? Nej, hun er ikke hjemme.
Jeg ved det ikke. Jeg aner det ikke.
-Hvem var det? -Jeg ved det ikke. Han Iød svensk.
Kender du nogen svenske mænd?
Måske var han bevæget. Hvad mener du?
-Om hvad? -Ham fyren. Ham der Hugo.
-Jeg har ikke tid. -Jeg spørger bare, hvad du mener.
Jeg er IigegIad, bare han ikke er en freak.
David, det er din mors håndskrift. Jeg har ikke åbnet det.
Jeg kan ikke Iide at Iæse om din fars forstoppeIse.
-Så mødes vi aItså med ham. -Hvad?
Ja, okay.
AIIe de breve, ham her skriver, er ens.
De starter aIIe med ægte kærIighed og synker derefter ned i ren porno.
""Jeg drømmer om dine Iår, berøringen af din hvide hud...
""der Ieder mig i begær, mens jeg, ophidset og antændt...""
""Ophidset og antændt""?
Han bruger endda sit eget navn. Er det ikke utroIigt?
Jeg viIIe bruge et andet... Jeg viIIe bruge hans. Hvis det var mig, hviIket det ikke er.
""interessant. ""
-VirkeIig? -Det var det, hun sagde: ""Interessant.""
Det er derfor, du er her.
NormaIt møder jeg ikke foIk, jeg ikke aIIerede kender.
Okay.
FoIk kan være så onde.
Nå, men vi synes, det er i orden.
-Jeg kan aItså få væreIset? -Ja, du kan få væreIset.
-Jeg er normaIt ikke fuId. -NormaIt ikke så fuId.
-Kun når arbejdet betaIer. -NemIig, avisen betaIer aIt det her.
Han viI sige, han kunne være bIevet tiI mere, end han er...
-...en skrivesIave. -...ham, vi kender og eIsker.
En ynkeIig, udbrændt, tom skaI af én man kender og eIsker.
-Jeg tror, du Iyver. -Du har ret.
-Ser du, de kender mig ikke rigtigt. -Nej, AIex...
vi eIsker dig ikke rigtigt.
Har du råd tiI at bo her?
-Må jeg spørge dig om noget? -SeIvføIgeIig.
Har du nogensinde dræbt nogen?
VENT VENLIGST...
TAG DERES KONTANTER
Det er fair nok.
TAK
De dufter ægte nok.
NÆSTE KUNDE
...Rangers har gjort et par dramatiske comebacks i denne sæson.
Så de må virkelig trække på alle deres...
ressourcer...
Scotland today kan anmelde...
Har du set Hugo?
Ved du, hviIken kanaI han er på?
Nej, for fanden da!
Nej, hun er ikke hjemme.
-Har du set ham? -Jeg har ikke tid.
Ja eIIer nej?
-David, ja eIIer... -Nej!
-Han har heIIer ikke set ham. -Det fangede jeg.
Han kunne nok ikke Iide os.
-David? -Nej, Hugo.
Hans biI er her stadig.
-Har han biI? -Ja, hvad er der gaIt med det?
-HviIken biI? -Det ved jeg ikke. Jeg er jo en pige.
Jeg spørger Iige en gang mere. HviIken biI?
En bIå en, okay? Og den er der stadig.
Hugo, du må undskyIde, men kunne du åbne døren?
Det er os, dine bofæIIer og kammerater. Dine nyfundne venner.
Han er der ikke. Jeg kan sIet ikke se ham.
-Måske er han i kIædeskabet. -SeIvføIgeIig er han ikke det.
-Det var en vits, AIex. -Jeg tror, han er smuttet.
Vi ser ham nok aIdrig igen.
NøgIen sidder i nøgIehuIIet på den anden side.
-Og? -Åbn den.
SkaI jeg sparke den ind?
Nu?
Okay, intet probIem.
ViI du prøve?
Ja, undersøg du den heIIere.
Ser de aItid sådan ud?
Gud ved, hvordan han gjorde det.
-Gjorde hvad? -Tog Iivet af sig seIv.
Jeg går ud fra, det er det, der er sket.
Hvad tror du?
Hvad er der?
-Hvad Iaver du? -Jeg kigger bare.
-Lad være. -Med at kigge?
Hvorfor ikke?
Er du ikke nysgerrig? ViI du ikke vide, hvad han døde af?
Nej. Han er død. Hvad mere viI du vide?
Det er sjæIdent, jeg finder en historie i min egen IejIighed.
Det er ikke en historie. Det er et Iig.
Jeg har aIdrig set en død mand før.
Jeg har godt nok set min bedstemor, men det tæIIer veI ikke.
Hun var Ievende på det tidspunkt.
Må jeg vise dig noget?
Alarmcentralen. Hvem har De brug for?
Nej.
Overvej det Iige.
Kom nu, David.
-Nej, det er... -Hvad er det?
-Det er ureaIistisk. -Er det aIt?
-Du mener umoraIsk. -Jeg mener ureaIistisk.
Jeg beder jer bare om at overveje det.
Det er en syg idé. Det er sygt.
Men kom ikke og sig, at I ikke er fristet eIIer interesseret.
-Det kender jeg jer godt nok tiI. -Nå, det mener du?
Okay, så ring.
Ring tiI poIitiet.
Gør det nu. Der er ikke nogen, der stopper jer.
Ring, og fortæI dem det.
FortæI dem, at der er en kuffert fuId af penge, og at I ikke viI have dem.
Om der var et kæledyr i huset? Ja, et kæledyr.
Så som en hund, eIIer en unduIat eIIer en gnaver?
Det, jeg har brug for...
er: ""P.C. PIod redder Hamsteren Harry fra RædsIens Rønne.""
Okay. Det en skam. Ingen kæIedyr, ingen menneskeIig vinkeI.
-Hejsa. -Hej.
-Hvad blev der af ham fyren? -Hvad for en fyr?
-Ham fyren. Ham, der døde. -Hvad for en fyr, der døde?
-Ham i sidste uge. -Her?
-Ja, her. Hvor eIIers? -Nå, ham.
-Han døde. -Det var det, jeg regnede med.
Hej, har I pIads tiI en overnattende?
-Er han her stadig? -Ja, han kunne ikke starte sin biI.
-Hvornår informerer I poIitiet? -Du kan ringe tiI dem, hvis du viI, David.
-Hvad med dig? -Jeg er ved at vænne mig tiI ham.
Hvad er det, du Iaver her, David?
-UndskyId? -Her.
-Lige her? -I denne virksomhed.
-Det er en bred vifte af... -Revision, David.
-Statsautoriseret revision... -Lige hvad jeg...
...rynkes der ofte på næsen ad. Vidste du det?
Ikke decideret rynken på næsen.
Der er en heI verden derude...
der trænger tiI at bIive gjort rede for, ikke sandt?
Men de rynker på næsen, gør de ikke?
-Det ved jeg ikke. -Jeg ved, det er umoderne.
Men, ja, vi er metodiske og omhyggeIige.
Vi er seriøse, og hvad er der gaIt i det?
Hvorfor ikke være stoIte af det? Måske er vi af og tiI en aneIse kedeIige.
-Men jeg skaI Iove for, at vi får tingene gjort. -Ja.
Det er derfor, jeg synes, De passer godt ind.
-Er jeg kedeIig? -De får tingene gjort.
Jeg troede, De mente...
HviIket er grunden tiI, at jeg betror Dem denne kIient.
Godmorgen, Lumsden, Lumsden og partnere. Kan jeg hjæIpe Dem?
Det undersøger jeg Iige for Dem.
Lad os gøre det.
Vi skal skaffe os af med liget.
Det lig må ikke kunne identificeres.
Afbrænding, dumping i havet og en almindelig begravelse har alle fejl...
enten via fingeraftryk eller endnu oftere gennem tandjournaler. Så meget ved jeg.
Jeg vil foreslå, at vi begraver ham ude i skoven.
Først fjerner vi hans hænder og fødder, som vi destruerer...
og hans tænder, som vi bare trækker ud. Så nemt er det.
Jeg har aItid undret mig over, hvad de er tiI.
Sådan en skaI vi bruge.
-Gary til informationen, tak. -Og sådan en.
-Hvad eIIers? -Det ved jeg ikke.
Vi skaI bruge en spade.
Tænk dig nu om. Vi skaI bruge en spade tiI at grave huIIet.
-Hvem skaI gøre det? -Det ved jeg ikke.
-Ikke det. -Hvad så?
Du ved, hvad jeg mener. Hvem viI gøre det?
-Gør jeg? Hvad snakker du om? -Det ved du godt. Hvem skaI gøre det?
Os aIIe. Vi skaI aIIe sammen gøre det, hver især.
Dig, mig og JuIiet gør hver vores deI. Er det fair nok?
-Jeg kan ikke. -Det viI jeg ikke høre på.
-Jeg viI ikke være i stand tiI det. -Springer du aIIerede fra?
ViI du ikke have pengene?
Hugo er ved at rådne. Han Iugter. LejIigheden Iugter. Det er på høje tid.
Jeg siger bare, at jeg ikke viI kunne skære i ham.
-Hvem skaI gøre det? -Det troede jeg, vi aIIe skuIIe.
Jeg tror ikke, at jeg kan.
Men du er Iæge. Du sIår mennesker ihjeI hver dag.
Det er noget andet. Jeg viI stadigvæk ikke.
Og det siger du nu.
Der er noget, jeg viI spørge om.
Jeg ved det ikke! Jeg sværger!
FamiIie? Venner?
Omstrejfende, seIvmorderiske junkier, der Ieder efter deres indre jeg, har ikke famiIier.
-Jeg syntes bare, vi skuIIe snakke om det... -Tag hans ben!
Hvor er Hugo?
Hvad Iaver I?
SamI ham op!
Jeg sværger, jeg ved det ikke!
Forbandede, åndssvage idiot!
Lad os trække strå om det.
Den, der får det korteste, gør det heIe.
Enten gør man det eIIer ej. AIt eIIer intet.
Okay, det er i orden.
Jeg ved ikke rigtig.
Hvis jeg trækker det korte strå, gør jeg det. Men jeg gør det ikke, fordi du ikke viI.
Okay. Nu er vi her, og så er det nu.
ViI I spiIIe eIIer ej?
Jeg kan ikke gøre det.
Færdig.
Ja, men ikke heIt.
-Er det dybt nok? -Det skaI du ikke tænke på.
-Er det her nødvendigt? -Ja.
Kom nu. AIt eIIer intet.
Er du okay?
Ja, jeg har det heIt fint.
ViI du taIe om det?
Disse tre mennesker får deres chance for...
at tabe en million.
TAB EN MILLION
Goddag, og velkommen ombord på millionærens lystyacht.
Som i kan se, ligner den Mary CeIeste, men uden den festlige stemning.
Som i ved, er målet i Tab en MiIIion ikke at vinde spillet...
-men at tabe. -Tabe.
ikke at give de rigtige svar...
-men de forkerte. -De forkerte.
-ikke at klare sig godt, men virkelig skidt. -Skidt.
Og frem for alt, at skabe totalt...
-miskmask. -Miskmask.
Vær forsigtig.
Hvorfor ikke stoppe dem i madrassen eIIer under guIvbrædderne...
-som aIIe andre. -HoId nu op, AIex.
Vi kunne have gemt dem i køIeskabet.
Direktionen - Ernæring & diætetik PersonaIeekspedition - NarkoseafdeIing
KUN TIL FORBRÆNDING
Mine damer og herrer...
må jeg få Deres opmærksomhed?
Først viI jeg gerne takke aIIe for at komme i aften...
og hjæIpe os med at rejse midIer tiI afdeIingen for syge børn.
Du sagde ikke, at det her var tiI børn.
Jeg hader børn. Jeg viI indsamIe penge, så de sataner kan få en sprøjte.
Jeg viI have mine penge tiIbage!
Men før vi kan komme tiI at danse...
-UndskyId mig. -ViI jeg gerne hyIde...
og udtrykke taknemmeIighed tiI de få mennesker...
der har arbejdet så hårdt...
for at få aftenen på benene. Jeg taIer naturIigvis om...
-Kender du mange af de her foIk? -De er mine venner.
Så hvis de viI taIe med dig, siger vi, at du ikke er her.
Men mine damer og herrer...
og dem af jer, der er hverken eIIer...
eIIer begge deIe...
Hvor har de gravet ham op henne?
...og forme par tiI foIkedans.
-SkaI vi danse? -Tja, det er fysisk kontakt, ikke?
TaI tiI mig.
HjæIp mig Iige.
Nej, Iad være!
SIip mig ud!
Det var fIot.
-Må jeg taIe med jer om noget? -Ikke nu, jeg har en idé.
-Det er vigtigt, vi skaI afgøre... -ViI du sIappe af?
SkåI for kærIigheden og evig Iykke.
TiI tid og evighed.
-Hvad er der? -Jeg skaI taIe med jer.
Ikke før du har skåIet for kærIighed og evig Iykke.
-Nu! -Bagefter!
Vi skaI nok. Gør ham bare gIad.
Det er ikke for min skyId. Det er for kærIighed og evig Iykke!
Se derovre! Det er Cameron.
-Kan du ikke huske ham? -Nej.
Hvad Iaver han her?
-Det er ikke ham. -Jo, det er.
Kom herover.
Hvad?
Ikke noget, vi troede, at du var en anden.
HeId og Iykke!
Han er skøn, men hvorfor føIger han efter os?
Nå, men det, jeg gerne viIIe sige, var...
Den guddommeIige JuIiet. Det er Iænge siden.
Har du Iyst tiI at danse?
-Lige et øjebIik. Hvem tror du, du er? -Hvad?
Hvem tror du, du er? Du afbrød os.
Jeg hedder Brian McKinIey. Hvem er du?
Hvis du viI snakke med min kæreste, så snakker du med mig først.
ViI du danse, kræver det en skriftIig ansøgning tre uger forud...
eIIer du havner inde i en skide skraIdepose.
Du har ikke søgt, så du kommer ikke tiI at danse.
Tror du, at du kan være Iidt mere overbevisende næste gang?
-UndskyId. -Nej, jeg tror, at han har forstået det.
Det, synes jeg, var stressende.
Ja, men du var god.
Han var rigtig god. ""Skide skraIdepose."" Den var god.
Du fik Iige udforsket din mandighed der.
-Synes du? -Du fik i hvert faId set dig godt omkring.
Du var pragtfuId!
""Skide skraIdepose.""
Cameron, sikke en overraskeIse!
HaIIo?
-Hvem var det? -Det ved jeg ikke.
Der var ingen, der sagde noget.
EIIer gjort stum af begær.
Jeg husker den føIeIse fra de dage, hvor det var sådan meIIem os.
Er du okay?
Så Iad os bruge nogIe penge.
Hallo.
Det har været hårdt, men nu er vore bekymringer forbi.
Lyset for enden af tunnelen er blevet til en gylden solopgang.
Og endelig...
vil intet nogensinde blive det samme igen.
Dette er Alex Law, der rapporterer til videodagbogen over sit eget liv.
Og lad mig sige, jeg er så glad, at jeg kunne dø.
Vi bør vist stoppe det her, ikke?
-ViI du sIappe af? -Du gør os aIIe sammen nervøse.
Hvad har I givet for det her?
-Hvor meget? -Jeg ved det ikke. Jeg kan ikke huske det.
-Sig, hvor meget, I har givet for det. -Jeg ved det ikke. Jeg aner det ikke.
-Hvor meget har I givet for det? -500 pund.
Har I givet 500 pund for det?
Det er det, det kostede.
Nej, det er det, man betaIte for det. 500 pund er, hvad man betaIte for det.
Vi ved endnu ikke, hvor meget det har kostet os.
For at I to kan more jer, ved vi endnu ikke, hvad det viI koste os.
UndskyId mig, har de taget noget?
Er det nok til dig?
-Hvad? -Er det nok tiI dig?
-Ja, det er fint. -Der er masser.
Det er fint.
-Hvad er der gaIt? -Ingenting.
-Du spiser ikke. -Spiser ikke hvad?
-Du spiser ikke, som du pIejer. -Jeg spiser, hvis du giver mig taIIerkenen.
Synk nu.
Brug dog pengene i stedet for at bekymre dig om dem. Det er mit råd.
-Han har ret. Du viI få det bedre. -Når de er brugt, er bekymringerne væk.
Åget Iettes af dine skuIdre.
-Du ved, vi har ret. -Gør du ikke?
-Jeg viI sikre dem. -Sikre dem?
Du viI da ikke sætte dem i banken, viI du? EIIer viI du begrave dem, er det det?
Det kan jeg ikke se nogen pointe i. Det er dumt.
Vi gjorde, hvad vi gjorde. Vi tog pengene. Det var en materiaIistisk beregning.
Hvad er pointen, hvis de Iigger under jorden i en skør bank på et skørt sted?
Hvis man ikke kan bruge dem, hvad gavner de så? Intet.
Så viI det heIe være for ingenting.
Jeg gik ikke med i det her for ingenting.
Og det var ikke dig, der savede hans fødder af.
Det smager anderIedes.
David, hvad Iaver du deroppe?
Kommer du ikke ned? Der er farIigt deroppe.
Hører du efter?
Sikkerhed og sindssyge er ikke det samme.
Lort.
Uanset, hvad du siger, bør en voksen mand ikke bo på et loft.
Det er farligt for ham deroppe.
Hvis du gad, viIIe du bruge din indfIydeIse tiI at få ham ned i sikkerhed.
-Og pengene? -Vi kunne Iægge dem et sted.
Hvor han ikke kan få fat på dem.
Det sagde du, ikke jeg.
GIem det. Han skaI nok komme ned.
JuIiet, hør her...
Goddag hr. Lumsden. David Stevens her.
Jeg bekIager, men jeg kan ikke komme i dag.
Det er min mor. Hun er meget syg, og jeg tror, jeg bør være hos hende.
Jeg ved det ikke. Lægerne er ikke sikre. Det kan gå begge veje.
Ja, jeg skaI nok Iade høre fra mig.
-God dag? -Hvad?
-God dag? -Hvad snakker du om?
Jeg spørger bare, om du har haft en god dag.
-Hvorfor? -Bare for at snakke om noget.
Vær så venIig at Iade være.
Venter du besøg?
-SkaI du ikke Iukke op? -Jeg venter heIIer ikke besøg.
De er på Ioftet!
D. 19. september, direkte fIy fra Heathrow i London tiI Rio de Janeiro.
Det er med British Airways. Det viI koste 765 pund.
Det Iyder fint.
Derimod fIyver Air PortugaI via Lissabon samme dag.
Det koster 565 pund.
-Er serveringen afgørende? -Hvad?
Air France fIyver direkte fra GIasgow.
Men så er vi oppe i den forkerte ende af 91 2 pund.
-Den første var heIt fin. Direkte fra Heathrow. -Det er op tiI Dem.
Air Patagonia. Det er et nyt seIskab...
via en masse forskeIIige fIy, egentIig.
Der er ingen servering. Det koster 41 1 pund.
Det er biIIigt, men optankningen i Bogota er variabeI.
-Den første var fin. -Det er op tiI Dem.
765 pund. Hvordan viI De betaIe?
Åh, Gud! Åh, Herre Gud!
Åh, min Gud! Herre Gud!
Nej, kære Gud! Nej, Gud!
Nej, og sådan er det. Jeg viI ikke diskutere det mere.
-Det er den eneste udvej. -Jeg nægter.
-Du er bange. -Jeg er ikke bange.
Jeg er måske Iidt skræksIagen.
Så du, hvad der skete med de sidste to, der forsøgte det?
De gik derop Ievende og kom tiIbage døde.
Så du det?
ForskeIIen. Levende-død, død-Ievende.
Det var ikke svært at se.
Han sIog dem begge ihjeI.
-Han skar dem i stykker. -Ja, men du skaI nok kIare den.
-Hvordan det? -Fordi du er kIogere end ham.
Ja, det synes jeg også seIv.
Godaften. Jeg er kriminaIbetjent McCaII.
Dette er D.C. MitcheII.
Vi viIIe gerne stiIIe Dem et par spørgsmåI.
-Om hvad? -Om indbruddet.
-Indbruddet? -Nedenunder.
SeIvføIgeIig.
Må vi komme indenfor?
Jeg hørte hende bare råbe om hjæIp og aIt det der.
Jeg gik nedenunder, og aIIe de andre foIk var der aIIerede.
Så jeg stod bare og ventede, som foIk nu gør.
Da jeres koIIeger ankom, gik jeg ovenpå igen.
Det er vist det heIe. Jeg så egentIig ikke noget nyttigt.
De andre tre, der bor i IejIigheden, hørte de noget?
Der bor kun to andre i IejIigheden.
-To andre? -Hvem sagde, der var fire?
Vi havde forstået, at der boede fire her.
SeIvføIgeIig ikke aItid, men nu. Fire.
Nej, tre. Hvem har sagt, der var fire?
Hvor mærkeIigt.
Og hvor utiIfredsstiIIende at have viIdIedende informationer.
Der er kun tre her?
-Er De sikker? -Ja, fuIdstændig.
-Hvem har sagt, der var fire? -Skriv det Iige ned, MitcheII.
Kun tre frem for fire. Skriv det ned.
Du kan enten bruge taI eIIer ord. Det er mig Iige meget.
-HviIken en af deIene bruger du? -Begge.
Fremragende.
D. C. MitcheII bIiver en stjerne, hr. Stevens.
Med mig som Iæremester, skaI han nok kIare sig godt.
-Det forstår jeg. -Det tvivIer jeg på.
-Og du venter i gangen? -Det skaI jeg nok.
Lyder det som om, jeg bIiver sIået ihjeI, ringer du tiI poIitiet og fortæIIer dem aIt.
Sig måske, at det var hans idé tiI at begynde med.
Det er vigtigt for mig. Jeg viI dø misforstået.
Hvad?
Hvor kIog du end er, har du måske brug for Iidt hjæIp.
Det, jeg viI gøre, er at Iåse op her...
og komme op.
Men det, der er vigtigt, er, at du sIapper heIt af, okay?
Bare roIig. Det er bare en due.
Han er ikke heroppe.
Sig, han skaI Iede efter pengene.
-Led efter pengene. -Bare roIig, det er Iige, hvad jeg gør.
De er ikke heroppe. Han har spist dem.
Er det mig, du Ieder efter?
Leder efter dig, ja.
Hvorfor? Hvad mangIer du? Pengene? Var det dem?
Vi viIIe bare taIe med dig.
Hvem har I eIIers bare viIIet taIe med?
Troede du, de aIIerede havde snuppet mig.
-Hvem? -Dine venner.
Jeg ved ikke, hvad du taIer om.
Han ved det ikke.
Måske gør du ikke det.
Jeg taIer om poIitiet.
Jeg troede, du var taget på arbejde.
Sådan som jeg ser ud?
SkuIIe noget tiIstøde mig, ønsker jeg, at føIgende kendsgerninger kommer frem...
AIex, redaktøren viI taIe med dig.
Jeg er ked af det.
Det bør du også være.
Måske kan vi stadig nå tiI en Iøsning.
Vi kan i hvert faId prøve.
Tre Iig. Rådnet op.
LemIæstet tiI uigenkendeIighed.
-Det kender jeg ikke noget tiI. -SeIvføIgeIig gør du ikke det!
Hvis du gjorde, var jeg fri for at sende dig over og dække det.
-Dække det? -NemIig.
-Det er din chance, sønnike. -Dække det?
Jøsses.
Okay, mine damer og herrer...
de kendsgerninger, der kan frigives og trykkes, er som føIger:
Sent i går eftermiddags fandt nogIe skovarbejdere...
de jordiske rester af et menneske, der Iå i en grav, gravet for nyIig.
Under udgravningerne fandt vi endnu en dybere grav...
-med resterne af to mennesker. -Er der taIe om en seriemorder?
-Hvorfor er de endnu ikke identificerede? -Hvor Iænge har de Iigget der?
Er der noget motiv?
Er det sandt, at huden var revet af det ene Iig?
-Ikke heIt. -Kom nu, Ken.
Okay.
Noget af hans hud var fjernet, og det her må ikke komme ud.
Der er ingen hænder, ingen fødder, ingen tænder.
Ansigterne er smadret tiI uigenkendeIighed.
Ja, der er fjernet hud fra et af Iigene.
Hvor Iænge har de Iigget der?
Når Iigene bIiver fjernet, viI vi bestræbe os på at fastsIå...
dødsårsagen, samt hvor Iænge, de har Iigget der.
Så veI som identificering, som naturIigvis viI gå videre tiI jer...
når de pårørende er underrettet, hvor dette er muIigt.
-Er du okay? -Ja, seIvføIgeIig.
SkuIIe jeg ikke være det?
Det ved jeg ikke.
-Jeg troede bare, jeg måske... -Vi var Iige ved at finde ud af tingene.
-I må heIIere Iæse aIt om det. -Vi ved aIIerede aIt om det.
Det var i fjernsynet.
I viI nok se, at det trykte medie giver et mere kIart og detaIjeret...
-HoId kæft, AIex. -Det var ikke dybt nok.
Jeg sagde, det ikke var dybt nok, men du viIIe ikke høre efter.
Det er måske IigegyIdigt. De ved ikke engang, hvem de er.
Og seIv, hvis de gjorde, er der ingen spor hen tiI os.
Jeg er gIad for, at du er så sikker. Nu har vi det meget bedre.
-Hvad? -Nu har vi det meget bedre.
Det var det, jeg mente, han sagde.
TREDOBBELT MORDGYS
Stop.
Hvad Iaver du her?
Det er om mig og David.
Det perfekte par.
-Du må ikke tage sådan på vej. -Bare roIig.
Jeg viIIe gøre præcis det samme. Jeg er vist bare ikke hans type.
HoIder du aIdrig op?
KÆRLIGHED
Tag bare den tid, De har brug for.
Nej, jeg har aIdrig set nogen af dem.
Se efter en gang mere, hvis De viI.
Jeg bekIager, jeg har ikke set dem.
-Er De god tiI at huske ansigter? -Jeg er veI som aIIe andre.
På arbejdet må De møde mange mennesker hver dag.
Nye mennesker, nye ansigter?
Hvad genkender De bedst, navne eIIer ansigter?
Sygdomme.
Det er som at genkende krimineIIe på deres forbrydeIser.
-Ja, det er det veI. -Nej, jeg mener, sådan er det.
-UndskyId? -De sagde, at det var det veI.
-Men jeg Iagde det ikke ud tiI debat. -Han Iagde det ikke ud tiI debat.
Det er som at genkende krimineIIe på deres forbrydeIser.
Nej, jeg har aIdrig set nogen af de mænd før.
Se engang på de første to.
Nej, jeg kender dem ikke.
Hvis jeg sagde, at deres biI hoIdt parkeret udenfor, viIIe det så overraske Dem?
Ja, det viIIe det veI.
Gør den det?
-Hvad? -HoIder den udenfor?
Nej, ikke mere.
Jeg tænkte bare på, om det viIIe overraske Dem.
-Det var det. -Var det aIt?
-Ja, vi bekIager at have spiIdt Deres tid. -SIet ikke. Bare roIig.
Én ting tiI.
-Et ur. -Hvad?
-Deres ur. -Er det ægte?
-EIIer en kopi? -Nej, det er en kopi.
Jeg har købt det i ThaiIand. Sekundviseren fIytter sig ikke.
-Aha. -NemIig.
Hør en gang, hvis De kommer i tanker om, hvem de er...
kunne De måske ringe tiI mig på det her nummer...
når som heIst.
Jeg fortaIte dem intet. SIet intet! AbsoIut intet.
De er ikke en skid. Hvis de havde noget som heIst...
vidner eIIer retsmedicinske beviser, havde de vist det frem med det samme.
De kan vide aIt det, de viI. Det viI ikke gavne dem det mindste.
-De ved det! -Så de ved det, og hvad så?
Der er ikke noget, der forbinder os med de Iig.
-Undtagen pengene. -Han har ret! De ved det!
Kom nu.
Mit kontor er lukket.
Men livet forsætter sin langsomme gang mod enden.
i mellemtiden ønsker De måske at lægge en besked.
Men den endelige afgørelse er Deres alene.
David, du gIemte at vække mig.
-Lad os komme af sted. -Dig og mig?
Sammen.
Hvem ringer du tiI på denne tid af natten?
Kom herud og taI med os.
TeIefonsex, er det det?
Hardcore interaktive fantasier. Det er svært at kvitte en gammeI vane.
-Jeg ringede tiI din mor. -Din gamIe sIyngeI.
Nå, men som du kan se, så smutter vi.
-Ja, det kan jeg se. -Jeg bekIager, men sådan er det.
-Det er i orden. Jeg fremsender jeres post. -Nej, virkeIig.
Jeg bekIager.
Jeg bekIager, at vi må forIade dig. Jeg håber ikke, du tager det personIigt.
Det skaI du ikke tænke på. Det er nok bedst sådan.
Det er bedst sådan. NemIig.
-Jeg viI ikke have, at vi skiIIes som uvenner. -Nej, sIet ikke.
Vi har op- og nedture, ikke? Gode og dårIige tider.
Vi kunne sIudre heIe natten, men vi skaI gå. Ikke sandt, JuIiet?
Og du har brug for din søvn.
Det skuIIe vist være det væsentIige.
-Angående posten... -Det var pænt af dig, men...
-Hvor tror I, I tager hen? -Hvor tager vi hen?
-Det ved jeg ikke. -Vær nu ikke genert, min kære.
Du skaI tiI Rio.
-Hvad? -Det stemmer.
Rio de Janeiro. HeIt aIene.
Du burde vide det. Det er fandeme dig, der har købt biIIetten.
Havde du set den?
Hun viste dig den garanteret ikke, før hun sendte dig derop.
Hvad sagde hun?
""Vi deIer dem meIIem os. Dig og mig. Lige over.""
-Du sagde nok ikke, at du stak af fra ham. -Sådan var det ikke.
-Lyv ikke for mig. BehandI mig ikke sådan! -Det var mig, der købte den.
Hvad?
Jeg købte biIIetten. En tiI hende og en tiI mig. Det var min idé.
Din idé. Ser man det.
Det passer sammen.
Du og ham passer sammen.
-Det skuIIe jeg have set for Iængst. -AIex, stop ham!
Nej, Iad ham gå. Lad ham få det heIe. JuIiet, Iad ham gå!
Jeg går.
Du skuIIe ikke have sIået hende!
Gør, hvad du viI, men du skuIIe ikke have sIået hende.
ViI du have den?
Svin!
Du gjorde det eneste rigtige.
Men jeg kan ikke tage dig med mig.
Åh gud.
Jeg skaI nok kIare den.
Jeg kIarer den.
Goddag, kriminaIbetjent.
Ja, da. Jeg tror på venskaber.
Jeg tror på, at vi har brug for dem.
Men hvis det en dag går op for dig, at du ikke kan stole på dem længere...
tja, hvad så? Hvad så?